Svensk text: GEMiNi X www.sweSUB.nu
"Har du känslor du inte kan förklara?
"Har du någonsin förlorat kontrollen över känslorna?
"Har dessa känslor ett namn?"
Detta var de tre första frågorna Dr. Malicent frågade Joseph Kinkirk
bara 6 timmar efter han blivit gripen.
Då Kinkirk svarade, "Ja, ja och Henry. "
Denna vändningen gjorde att försvaret misslyckades.
Inte bara på grund av de noggrant insamlade bevisen-
- utan också på uppfattningen av modern psykologi.
Multipel personlighets syndrom existerar inte.
Det var ett psykologiskt påfund, en terapeut-inducerad åkomma.
Som upprätthållits av talk shows, romaner och ogenomtänkta filmer.
Joseph Kinkirk har varit under observation-
- på olika psykiatriska institutioner nästan hela sitt vuxna liv.
Ändå har det inte funnits en dokumenterad hänvisning till Henry
förrän efter hans gripande.
Henry rövade inte bort Sarah McKenzie.
Han slet inte av henne kläderna eller band henne i källaren.
Han våIdtog inte hennes 12-åriga kropp.
Eller försökte avlägsna hennes äggstockar med en kartongkniv.
Han filmade inte de 2 timmarna det tog Sarah att förblöda
när den operationen misslyckades.
Henry gjorde inte dessa grymheter eftersom...
...Henry existerar inte.
Joseph Kinkirk är fullt medveten om sina handlingar.
Precis som han var när han begick dem.
Vi har stängt, tyvärr.
Jag behöver två shots med tequila, och högre volym på Teven.
- Snälla. - Absolut.
En minut efter midnatt, Så inleddes avrättningen
av Joseph Kinkirk med giftinjektion.
Kan jag få två... Två shots till?
- Vill du att jag byter kanal? - Nej, det är okej.
...och Mr Kinkirk blev dödförklarad 18 minuter över tolv.
Som ni hörde så har Joseph Kinkirk avrättats i Missouri statsfängelse.
- Hallå. - Hej, Mamma!
- Hej, gumman. - Jag saknar dig.
Jag saknar dig också. Vad är det som låter?
- Morbror Stephen gör frukost. - Okej, kan vi gå till Starbucks nu?
- Hur var det igår kväll? - Vi såg på 'Night of the Living Dead'.
- Nej, det är hemligt! - Får jag prata med din Morbror.
Mamma vill prata med dig.
Såg du när de stekte skurken igår kväll?
Det var giftinjektion. Nej.
- Fick du ta skiten som vanligt? - Välj dina ord framför Sammy.
- Fick du, som vanligt ta skiten? - Jag är sen, vi ses i eftermiddag.
Hallå?
Hallå! Det är inte snällt. Din mamma la på luren.
- Pappa, kan jag ringa upp dig? - Jag behöver din åsikt om en patient!
- Du skriker igen. - Gör jag? Förlåt!
Jag tror du kommer tycka den här är väldigt intressant.
- Skicka mappen så kikar jag på den. - Nej, nej, du måste träffa honom.
Jag hämtar dig på flygplatsen. Ge honom bara en timme.
Du kan inte förvänta dig att jag ska ställa om mitt liv-
- varje gång du springer på något medicinskt avvikande.
La du på? Pappa?
Så var hittade du denna David Bernburg?
- Han hänvisades till mig av Dr. Foster. - Charlie? Det kunde jag gissa.
David togs för lösdriveri, släpptes under Charlies vård dagen efter.
- Hur länge har han varit patient här? - Några dagar. Sedan helgen.
Inte längre?
Du brukar vårda dem en månad innan du låter mig ta över.
Men den här är en helt ny typ.
Ta för dig.
- Kan vi få lite värme här inne? - Ja då.
- Hej. - Hej.
Tack ska du ha.
Jag är Dr. Cara Jessup. Du måste vara David.
- David Bernburg. Stämmer det? - Ja.
- Bernburg, är det Tyskt? - Jag vet inte.
- Vet du varför vi är här? - Du vill ställa mig några frågor.
- Är det okej för dig? - Ja.
- Har du suttit i rullstol hela livet? - Nej.
Jag råkade ut för en olycka för några år sedan.
- Är du vänster eller högerhänt? - Högerhänt.
Och i ditt barndomshem, hur många fönster fanns det?
Tio. Elva om du räknar fönstret i dörren.
Men det gick inte att öppna.
När du räknar fönstren, är du inomhus eller utomhus?
Inomhus. Det är varmare.
Var du uppväxt med någon religion?
Jag växte upp i bergen.
Gud höll våra händer och djävulen väntade på att vi skulle falla.
Jag vill visa några abstrakta bilder och du får beskriva vad du ser.
Två små barn.
De leker den där leken...
- Baka liten kaka. - Okej, bra.
Den här då?
- Ser ut som en elefant på Circus. - Är det en stor elefant?
Nej, en baby elefant.
Ser du några nummer i cirkeln?
- 16. - Okej. Den här då?
73.
Har du haft några känslor du inte kan förklara?
Nej.
Känner du dig arg, våIdsam eller nedstämd utan anledning?
Nej.
Okej. Tack så mycket.
- Kom igen, Pappa, jag väntar. - På vad?
Du tog inte med mig hit för att träffa David, eller hur?
- Något emot jag ringer ett samtal? - Jag har all tid i världen, varsågod.
Hallå.
Det är Dr. Harding. Är Adam där?
Ledsen, Dr Harding. Jag är den enda här.
Jag vill att du letar efter honom.
Vad var det?
- Det här är Adam. - Adam, det är Dr. Harding.
Har du tid att prata med en kollega till mig?
Visst.
- Du hade inte behövt göra så. - Göra vad?
Briljera. Det får dig att framstå som en bluff.
Hejsan.
- Jag är Dr. Jessup. - Är du Dr. Hardings dotter?
- Ja, det är jag och du är Adam. - Din man blev mördad, eller hur?
- Ja. - Hur?
- En rånare skar halsen av honom. - När då?
- För 3 år sedan. - Var?
När vi var på väg hem från kyrkan på julafton.
- Tyckte du det var ohövligt av mig? - Inte alls. Jag är van med det.
Aggressiv manipulation är en vanlig metod-
- som används av borderline personligheter under behandling.
Men det visste du, eller hur?
Duktig flicka.
Jag får nog se upp för dina utnyttjande patologiska tendenser.
- Redo att svara på några frågor? - Kör på.
I ditt barndomshem, hur många fönster finns det?
- Ett? - Två om man räknar med vindrutan.
Jag förstår.
- Växte du upp med någon religion? - Katolsk.
Jag har några abstrakta bilder. Jag vill att du tittar på dem...
Dansare, mal, elefanter, djävulen.
- Jag har sett det där förut. - Ja, det är tydligt.
Okej, Adam. Ser du några nummer i cirklarna?
- Den här? - Nej.
Toppen.
Den här då?
Nummer 7.
Okej, Adam. Får jag titta på dina ögon?
Har du kontaktlinser?
Nej. Det här är deras naturliga färg.
- Är du färgblind? - Brist på rött, sedan födseln.
Jag tror vi är klara här. Tack för ditt samarbete.
Kan jag gå nu?
Du lurade mig.
Jag gav dig en möjlighet att se över dina förutsättningar.
Adam är värden. David är alter egot.
Varför lät du mig inte prata med Adam först?
Vad är det roliga i det?
- Hallå! - Mamma!
Jag har saknat dig så mycket!
- Tjenare, Farsan. - Hej, Stevo. Här var det riggat.
- Hej, Morfar. - Där är min Ängel, hur är det?
Hämta dina saker. Har hon haft kul?
Hon var lite grinig ända tills den andra ölen slog. Stanna och äta?
Nej. Sammy ska till skolan imorgon.
- Är du okej? Alltså, på riktigt? - Ja, jag klarar mig.
Vad jobbar du på?
- Håller på runda av en industriell. - Härligt.
Du fattar inte vad jag snackar om, eller hur?
- Okej, här är vi. - Har du tackat Morbror Stephen?
- Tack, Morbror Stephen. - Nästa gång tar du med ölen Sammy.
Jag måste säga att jag älskar de här minderåriga supar skämten.
- Hej då! - Hej då, ge er ifrån mina ägor.
Kör inte ända upp. Det blir för trångt att ta sig ut.
Du tar dig ut. Nej, det är...
Tack, Farsan. Detta är perfekt.
ÄIskling, kryp ner i badkaret. Sen ska vi äta middag.
- Vad är det? - Adams mapp, ta en titt.
Jag ska tänka på det.
Jag har inte så mycket tid för Gud längre, Doktorn.
Det verkar vara ömsesidigt. Du då? Är du troende?
Min dotter förlorade sin make för inte så länge sedan.
Han var en god man, och han mördades utan anledning.
Mördades?
Så jag har svårt att tro på en Gud som kan såra min dotter.
Jag är ledsen, Dr Harding. Jag är den enda här.
- Hej, Charlie. Du ser förfärlig ut. - Tack ska du ha.
Efter en kur antibiotika, blir jag bra. Vad kan jag göra för dig?
Adam Saber. Hur kom han till dig och varför fick min Far ta honom?
Polisen hittade honom på gatan.
Verkade inte påverkad av något. Han påstod att han inte kunde gå.
Sa att han hette David Bernburg. När jag fick undersöka honom,
var han uppe och gick, sa han hette Adam Saber.
Han visste inte hur han hamnat på sjukhuset.
Jag tänkte på din Far med engång.
Har du någonsin haft en patient som varit färgblind på bara ett öga?
- Nej. Hur så? - Tänkte bara... Strunt samma.
- Hur är det med Sammy? - Bara bra. Fotbollsgalen.
De har uttagning i skolan på Fredag. Kom dit.
Det gör jag gärna.
Kan jag få en kopia på hans Patientjournal?
- Jag faxar den i eftermiddag. - Tack. Ta hand om dig nu.
- Det ska jag. Ta hand om tjejen. - Ja, alltid.
- Jobbar Ellie fortfarande på röntgen? - Ja, men hon är uppe på trean nu.
- Tack igen. - Hej då.
Är det möjligt att när han vrider nacken-
- att han klämmer till en nerv så han tillfälligt blir förlamad?
På den här röntgenbilden är den tredje, fjärde och femte kotan...
Ihop tryckta.
Vi tittar på röntgenbilder från två olika människor.
- Det är ett skämt. Killen, doktorn. - Doktorn?
- Hur väl känner du honom? - Vissa dagar, inte alls.
- Du blir inte klok, eller hur? - Det är omöjligt hans bilder.
Är det inte möjligt att det du tittar på, är det du verkligen ser?
Nej, för det är inte möjligt.
- Adam är på riktigt. - Han är en mycket sjuk ung man
men fullt medveten om David och Davids alla handlingar.
David är bara ett påhitt och jag ska bevisa det.
Vi har inte ätit middag tillsammans på över en månad.
- Du kommer väl till Påsk, eller? - Jo.
- Ska jag ta med något? - Bara ditt underbara jag.
- Det är min flicka. - Ja, tack.
Okej, vilket namn?
David Bernburg, Shadywood High School.
Förlåt, Doktorn. Skrämde jag dig lite?
Jag ville inte att du skulle åka utan att först tacka dig.
För vad?
Att du försöker hjälpa.
- Tack. - Så lite så.
Ursäkta. Jag letar efter årsböcker.
Andra mittgången. Men snabba på, jag stänger om 10 minuter.
Jag blir inte länge. Jag lovar.
Är du snart färdig?
Om en minut.
"Matthew, Mark, Luke och John välsigna bädden jag ligger i.
"De mig välsignar när jag somnat jag ger mig in i Guds händer.
"Fem små änglar runt min bädd En här nere, en vid sängens topp.
"En som sjunger, en som ber en som tar mina synder iväg.
Amen.
Hon menar det inte.
Eller hur?
- Hallå. - Charlie?
- Lilla CC. - Du låter förskräcklig.
- Ska jag komma med något? - Nej, jag har soppa.
Antibiotikan börjar snart verka.
Förlåt att jag frågar, men du faxade inte Adam Sabers journal.
- Förlåt. Gör det så fort jag kan. - Självklart. Vila upp dig nu, okej?
- Det ska jag. Vi ses. - Okej, krya på dig.
Ursäkta mig.
Vet du vilket hus Quarry bor?
Jag vet inte hur jag kom till sjukhuset. Vet inte hur jag hamnade i sängen.
Jag vaknade upp i mitt rum och jag minns ingenting.
- Sköterskorna hjälpte dig till sängen. - Var jag vaken?
På sätt och vis.
Hallå?
- De är förstörda, inte sant? - Ursäkta, jag knackade på framsidan.
Jag hittade dem imorse. De måste ha legat i vatten i flera veckor.
All den musiken, det livet, borta.
- Jag tror en del av det kan räddas. - Det finns alltid hopp.
Vem är du?
- Jag söker David Bernburg. - David?
Du står väl på honom?
Det hände runt den här tiden på året.
Någon Reporter snubblar tids nog över en story i något arkiv
och försöker gräva upp den med en försiktig lögn.
Pratar du om Davids olycka?
Nej, kära du.
Mordet på honom.
- Hur hände olyckan? - Han föll.
Våta löv på en stentrappa. Bara så och hans liv
fick börjas om från början igen.
Men han accepterade sitt öde med en sådan ädelhet.
I tre år, visade David världen hur den Helige Anden sken inom honom.
Men sedan... Blev David vilsen.
Han hittade en doktor i stan som experimenterade med
ryggrads substitut eller något liknande.
David trodde att denna läkare skulle få honom att gå igen.
Det verkade som när han tog bussen in till stan varje månad
med hopp i sina ögon...
...var det bara för att bli uppskuren
och att återvända med hjärtesorg.
En månad åkte han hemifrån och återvände aldrig igen.
Det var först en vecka senare som de hittade hans kvarlevor.
Han hade blivit införd i skogen och misshandlads.
Torterats.
Kan du föreställa dig?
David sitter där, ser på, utan att kunna försvara sig.
Såg på när de gjorde alla de vedervärdiga sakerna mot honom?
- Det kan jag inte... - Det hoppas jag aldrig du behöver.
David vände Gud ryggen och tog hjälp av vetenskap.
Herren talade tydligt.
"Förlora inte din tro på mig. "
Hej, Art. Jag tar en kopp kaffe och en bit äppelpaj.
Hej, raring. Har du haft roligt?
- Nej. Vi begravde en fågel. - Så bra.
Gå och välj något du vill ha så ska jag prata med Morfar.
Vad är den grundläggande skillnaden mellan
en delad personlighet och en vanföreställande?
- Jag har något. - Jasså?
Den riktiga David Bernburg föddes 5 Februari 1963.
Han halkade och bröt ryggen i November 1979.
I April 1982, blev han mördad. Medan varje lokala tv-stationer
och tidningar berättade detaljer om hans fasansfulla död.
Adam Saber var 6 år gammal, hans Mamma hade just dött
och han hade placerats på det första av många fosterhem.
Hans flykt... Detta kusliga mord. Allt som Adam visste om David
kan han snappat upp från media, eller hur?
Låt säga jag godkänner dessa... Något vacklande antaganden.
- Varför skulle Adam väcka en illusion? - Ge mig din plånbok.
Vilken som helst?
Varför har du det här kortet på Mamma?
- För att påminnas om henne. - Att få känslan av positiva minnen.
Om den här bilden fanns, men du var inte medveten om den
skulle du då ha en fördel av det? - Det tror jag inte, nej.
Jag tror att som barn, skapade Adam en mental bild av David
så var han än var hur skrämmande saker blev
så fanns det alltid någon som hade det värre.
David Bernburg som torterades till döds av Djävulsdyrkare.
Men för att få någon fördel av den mentala bilden
så måste han vara fullt medveten om den.
Och kan därför inte ha delad personlighet.
- Det var en övertygande diagnos. - Tack ska du ha.
Hur ska du bevisa det?
Jag ska inte bevisa det. Jag ska bota det.
Hej, Mrs Bernburg. Tack igen för att du ställer upp på det här.
Jag ville tala om att Adam har skapat en personifiering av din son.
Jag vill inte du ska bli skrämd.
Jag har uppfostrat tre pojkar och har bönat till deras gravar.
Inte mycket skrämmer mig.
Tack. Jag uppskattar det här. Det är Adam som kommer nu.
- Hej, Adam. - Hej.
Det här är Dita Bernburg.
Säger namnet dig något?
Hennes son David blev mördad för 25 år sedan.
- Jag är ledsen. - Du kanske har hört om det.
Det skrevs i tidningarna. - 25 år sedan? Jag var 6 år.
Jag läste inte så mycket tidningar.
Ska du svara?
Ingen vet jag är här. Det är antagligen till dig.
- Det är Adam. - Kan jag få prata med David.
Det finns ingen David här.
Mamma?
- Du hittade mig, Mamma. - Min son är död.
- Nej, Mamma. Jag är inte död. - Du är inte min son.
Jo, det är jag.
Vi bor i Quarrys Hus vid Tull Road.
Jag kunde hitta din adress i telefonboken.
Mitt sovrum var ett bibliotek förut.
Du brukade vika kläderna på hyllorna som böcker.
Du brukade säga, "Vilka kläder ska vi läsa idag, David?"
Nej.
Min säng var gjord av skördat trä för att skydda mig från andarna.
- Min son dog för 25 år sedan. - Du har en spik i din ficka.
Hur kan du veta det?
Ingen vet det, bara...
Vi hittade den i Askern gruvan.
Du har den alltid med dig, Mamma.
- David. - Mamma.
Järn från jorden...
...för att hålla ondskan borta.
- För att hålla ondskan borta. - Ja.
Då fungerar den inte.
Jag vet att det finns en naturlig förklaring till detta. Vänta på mig.
Ja, det är här. Hjälp han ur bilen.
- Vill du jag ska följa med? - Nej, vi klarar oss.
- Är du säker? - Ja.
Jag klarar mig.
BISTER UPPTÄCKT PÅ RASTPLATS. FÖRLAMAD MAN HITTAD MÖRDAD.
Okej, David, vet du var du är?
Nej, frun.
Det finns ingen anledning till att du ska känna igen den här platsen.
Vad är det?
- Vad är det för något. - Jag var här på natten.
Det är därför jag inte kände igen platsen.
Saker är annorlunda. Det snöade.
Där borta, fanns ett skjul.
- Han kommer. - Vem kommer?
Vem kommer? Berätta för mig.
Allt är bra. Allt är bra.
Berätta för mig, vem är det? Vem kommer?
Djävulen.
- Förlåt. Okej, Förlåt. - Snälla lämna mig inte.
Vi går tillbaka till bilen. Okej, då går vi.
Snälla, snälla ta mig härifrån.
Rullstolen sitter fast. Jag måste gå tillbaka...
- Snälla lämna mig inte. - Jag ska inte, Okej.
Jag måste få täckning. Ska bara gå och få täckning.
- Hej, Virgil. - Är något fel?
Nej, jag är okej. Rullstolen har fastnat, jag behöver din hjälp.
Jag ska leta rätt på något. Jag kommer strax.
Okej. Hej då.
Få se vad vi har. Fastnat alltså?
Hej, Adam.
Vem är Adam?
Då kör vi.
- Mitt namn är Dr. Caroline Jessup. - Ja, vi kommer till det sedan.
Jag frågade vem Adam var. - Adam är min patient.
Är du okej? Känner du dig förvirrad?
Du talar inte om när jag ska vara förvirrad, damen.
Du är inte den som vaknar upp på alla konstiga platser
utan att veta hur du kom dit. Så jag ställde dig en fråga.
Var är jag? Varför trodde du att jag var Adam?
Du är vid Walkers Mill, och du ser ut som Adam.
- Caroline, är allt bra? - Ja. Vi är okej.
Jag pratar bara med... - Wes.
- God morgon, Virgil. - Hej, Wesley.
- Så där ja. Snyggt. - Ta den.
Pappa.
- Jag måste prata med dig. - Jag kommer snart.
Jag träffade nyss Wes!
Varför, Pappa? Varför gör du så här?
- För att du slutade ställa frågor. - Det är det enda jag gör, Pappa.
Du slutade fråga dig själv! Du har skapat ett fixerat
system att tro på, du vägrar se något annat.
Det betyder att du aldrig kommer se saker från ett nytt perspektiv.
Du måste lära dig att sätta de tankarna åt sidan
och jobba vidare med den stora frågan som är, "Varför?"!
Fråga dig själv, "Vad?" för att säga, "Jag vet inte. "
Bara för att du är äldre, betyder det inte att du har rätt.
Det kan lika gärna betyda att du har haft fel längre.
Vad har din motivation varit? Har den varit att hjälpa Adam
upptäcka vilken... Kris som är orsaken till hans skadade psyke?
Eller har det bara varit att bevisa att jag har fel?
- Gumman. - Sluta!
Ni kan hoppa in i duschen nu. ÄIskling!
Wesley Crite var frontman i ett underground metal band.
Han dog i November 1994. Som man tror var självmord.
Samtidigt, sitter Adam Saber i fängelse.
Han har just flyttats till en isoleringscell.
Under denna jobbiga tid i sitt liv, tar han förgivet att ännu någon
annan har det värre än honom.
Bra.
Hej, Wesley. Förlåt att du fick vänta.
Jag har all tid i världen, Dr Jessup.
Jag vill ställa några frågor, om det är okej med dig.
Jag vill fråga dig något först.
Förlitar du din doktorsgrad på vetenskap eller på Gud?
Varför undrar du?
Saken du har runt halsen.
Jag ser mig själv som doktor i vetenskap...
...men en Guds kvinna.
Det är något jag vill visa dig.
KROPP IDENTIFIERAD.
18:e November, 1994.
Säger det dig något?
- Håll dig borta från mig. - Vet vad som hände den dagen?
Håll dig borta.
Vad hände den dagen? Vad vet du om den dagen?
- Wes? - Håll dig borta från mig!
David?
Är du okej?
Han var här.
Vem? Vem var här?
Var har du hört den?
Jag har inte hört den.
Jag har skrivit den.
Det är Davids sång.
- Blev den någonsin utgiven? - Nej.
David skrev den på sjukhuset efter sin olycka
han sjöng den för sig själv när han blev ledsen eller rädd.
När han var rädd?
Den blev som en fristad för honom, ett skydd i stormen.
Är det möjligt att...
...natten då han blev mördad, när han var i skogen
är det möjligt att han sjöng den visan?
Jag hoppas han gjorde det.
Hallå? Hej, Pappa.
Jag tror att när Adam var liten så bevittnade han Davids mord.
David flyr från det minnet. Kanske även Wes.
Har du Adams hemadress. Vill veta vad för liv han flyr ifrån.
Hej. Hej där kompis.
Duktig pojke. Duktig pojke.
Hallå!
Är du ensam? Jag kommer in. Jag ska inte göra dig illa.
Hallå?
Okej, kompis. Ska se om jag hittar något.
Här har du.
Där. Stackare.
Hallå? Är det någon här?
Hallå?
Åh, Gud. Jösses.
Åh, Gud.
Din första döda kropp?
Nej.
Vi har skickat någon att hämta upp Adam Saber till förhör.
- Jag glömde hämta min dotter. - Du behöver inte stanna.
- Såg du mig? - Du var duktig, gumman.
- Kenna, kom igen, vi åker. - Jag kommer nu.
Detektiv Danton? Adam Saber är vid min dotters skola.
- Är du säker att det är han? - Ja, Brockhurst grundskola.
Vid fotbollsplan.
- Jag skickar en bil. Jag kommer. - Så fort du kan. Tack.
Sammy!
Där ser du. Jag sa att hon skulle komma.
Du behöver inte vara orolig. - Samantha!
Samantha. Samantha.
Förlåt att jag är sen. Jag vill att du kommer hit nu.
Nu! Kom hit! Kom igen.
- Gå och vänta med Brodys mamma. - Är allt bra?
- Hur kom du hit? - Jag vet inte riktigt.
Sammy var fantastisk! Jag tror hon kommer...
Håll dig borta från min familj!
- Du bjöd hit mig. - Det har jag inte gjort.
- På sjukhuset. - Vilket sjukhus?
När du besökte mig. CC, är du okej?
- Vad kallade du mig? - Lilla CC.
- Vem är du? - För Guds skull.
Caroline, det är jag. Charles.
Jag trodde vi hade en regel att inte prata med främlingar.
Men han visste mitt namn. Han ville bara prata tills du kom.
Vad ville han prata om?
- Först bara familj grejer. - Jasså?
Vad vi gjorde i sommar och min födelsedag.
Vad då om din födelsedag?
Om jag tyckte om böckerna han skickade.
Vad mer?
Sedan ville han veta om Gud och sånt.
Vad svarade du?
Att jag inte tror på det.
Varför säger du det, älskling?
För om Gud fanns, så skulle han inte låtit Pappa dö.
Jag tror... Jag tror att Gud visste hur bra Pappa var.
Han tog honom till himmelen för att göra den till en bättre plats.
Det är okej om jag inte tror, Mamma.
Varför?
Morfar tror inte längre. Så vad som än händer, får jag vara med honom.
Här. Gud älskar dig.
Det kommer han alltid göra. - Okej.
Vad har du gjort på ryggen?
- Vet inte. Det kliar lite. - Jag smörjer på något.
Pappa, det är jag. Jag tror det finns en koppling mellan
Adam och hans personligheter. Alla undrar om man är troende.
Adam frågade dig, Wes mig, Charles frågade Sammy.
Adam kom till Sammys skola och låtsades vara Charles.
Charles är död.
Jag pratade nyss med honom. Han var sjuk... Jag är så ledsen.
Jag också. Han var alltid tvungen att göra allt först.
- Mår du bra? - Det är bara en kittling.
- Jag älskar dig, hjärtat. - Jag älskar dig också, Pappa.
Hej då.
Jag la märkte till ritblocket på ditt rum.
Så du gillar att teckna?
- Brist på annat. - Moses drunknar i ett öppet hav.
Skuggor rör sig. Det ser ut som någon annan är där.
- Ja, men... - Men vad?
Det här är... Det är Pappa som vanligt, han jäklas med dig.
- Kan du ta reda på vad det är? - Ja, visst.
Så... Vad gäller det?
Mr Saber, det gäller kroppen som hittades i ditt hus.
Man. Mellan 30-50 år gammal.
Känner du honom?
Är du en religiös man, Mr Saber?
Jag frågar för att det här korset etsats in i offrets rygg.
Känner du igen det?
Det kanske brändes eller ristades in, vi vet inte än.
- Säger det här dig något? - Nej.
Adam, känner du igen något av detta?
Känner du igen det? Betyder korset något för dig?
Känner du igen något av detta?
Jag känner inte igen dem! Är du döv?!
Ursäkta mig. Kan jag få prata med dig.
Pressa honom inte. Du kommer ingen vart.
Jag tror jag kan hjälpa dig med korset. Har sett det förut.
Jag såg såna här märken i stan. Visste inte vem jag skulle fråga.
Dr. Jessup, varför är du här?
Dina läroböcker har svikit dig, inte sant?
- Ja. - Lyssna då.
Det var därför Gud gav oss två öron men bara en mun.
Djävulens magi vilar i dessa kullar. Vissa försöker bota ett sjukt barn.
Eller ta hämnd för en fruktansvärd missgärning.
Kom ihåg det här.
Dina böcker må ha svikit dig, men inte din Gud.
Följ hela vägen till den slutar. Till toppen av dalen.
Du ser en dalgång där. Fråga efter Mormodern.
Ursäkta mig?
Jag letar efter Mormodern.
Det är viktigt att jag hittar henne.
Jag måste få veta vad det här är. Jag tror det är ett slags kors.
Vet du vad det är?
Vet du?
Låt mig se.
Det är inget kors.
Hur gör du det där?
Med bättre ögon än dina.
- Kan du säga vad det betyder? - Du kommer inte tro det. Unge!
Vad fan är det?
Vill du ha läsk? Säkert?
Inte en chans. Inte en jävla chans.
- Vad gör du? - Förlåt.
Måste prova en sak.
- Vad gör du? - Jag måste kolla en sak.
- Håll ner honom. - Ligg still!
Han kommer klara sig.
Tror du nu?
Det är bergens skrift.
Det här... Är Shelter.
Du har två nya meddelanden.
Dr. Jessup, det är Detektiv Danton.
Det fanns inte tillräcklig att hålla kvar Adam Saber
men vi släppte honom i din Fars omvårdnad.
Hittat något om korset? Ring mig.
Herregud, Carrie, Var fan är du?
Det mörka på videon, som rör sig. Är en Ijudvåg. Det är en röst.
Carrie, en jäkla röst. Lyssna.
Pastor Christian Moore... Shelter är nu den trolöses!
Hörde du?
Vad var det där?
Ingen aning. Men jag vet vem Christian Moore är. Eller var.
Han föddes i Burlington, Alabama, 1889.
En sån där hederlig gammal trosläro helare från södern.
Han dog... 1918. Det är all info jag har.
Men lyssna här. Det finns en historieförening i...
Milling Junction. Det finns en snubbe där som heter Monty.
Han har information om honom.
- Jag är 8 mil från Milling Junction. - Du är där på 1 timme. Åk.
- Mår du bra? - Det kliar i halsen.
- Ska se om jag har något. - Ingen hostmedicin.
Mamma säger att det inte är bra. - Allvarligt?
- Men honung är bra. - Okej.
Morbror Stephen. Tror jag har något på min rygg.
Min Far gjorde filmerna strax efter första världskriget.
1918. Det var då den kom.
Influensaepidemin.
Det var då vi träffade honom. Pastorn Christian Moore.
Han var en självlärd helare. Han talade om för folket att de
inte behövde sin voodoo-konst. Bara tillit till Gud.
Han fick med sig ett flertal som vände Mormodern ryggen.
Han använde, som ett exempel, sina två egna barn.
De var friska och uppenbarligen immuna mot sjukdomen.
De var underliga barn, som jag kommer ihåg. Tysta.
Det visade sig att det fanns anledning till deras tystnad.
Pastorn hade förlorat sin tro.
Han vaccinerade bara sin egen familj mot sjukdomen
och lät de andra dö. - Det är fruktansvärt.
Det var därför folket gjorde som de gjorde.
Vad då?
Min Far filmade som vanligt och jag följde med honom.
Det var då jag fann dem - Pastorns barn.
De släpade Pastorn till Mormodern.
Och hon använde sig av sin egen form av rättvisa
för hans svekfulla sätt.
Jag kan inte riktigt säga vad som hände...
...men för ett barn på 8 år...
...så såg det verkligen ut som hon hade sugit ut Pastorns själ...
...och stoppade hans mun full av jord så den inte kunde komma in.
Sedan sa hon något som jag aldrig kommer glömma.
Pastor Christian Moore,
Shelter är nu den trolöses.
Ursäkta mig.
- Dr. Jessup, det är Danton. - Ja, vad är det?
Ville bara du skulle veta att vi skickat en bil efter din Far.
De är där om några minuter. Jag är på väg dit nu.
- Vad har hänt?! - Det har skett ett misstag.
Hallå?
- Hej, gumman. - Pappa, är Adam där nu?
Ja. Polisen lämnade honom här för en stund sedan.
- Kan han höra vad jag säger? - Tror inte det. Han är på sitt rum.
- Pappa, Jag vill att du sticker. - Varför? Vad är på tok?
- Du är i fara. - Vad pratar du om?
Adam Saber är död.
- Hör du mig? - Ja, men jag förstår inte.
Kroppen jag hittade - det var Adam.
Den som är hos dig nu är inte Adam Saber.
- Vem är han då? - Jag vet inte vem han...
Åh, Herregud.
Pappa...
Pappa!
Pappa, kan du höra mig?
Kan du höra mig?
Pappa?
Nej.
Snälla, svara.
Virgil, jag vill att du springer upp och tittar till Pappa.
Jag tittar till honom. Jag sätter dig på kö.
Dr. Harding? Fan. Fan. Nej! Herregud!
Virgil, var är Pappa?
Något fruktansvärt har hänt, Cara.
Han är borta. Han är död.
Det fanns inget jag kunde göra. Han är borta.
Va?
Jag är så ledsen, Cara...
Hej, gumman. Det är Mamma. Kan jag få prata med Stephen.
Mamma vill prata med dig. Han hämtar bilnycklarna.
Varför? Var ska ni? Sammy, mår du bra?
Sammy hostar massor. Hon har något utslag på ryggen.
Barnläkaren har stängt. De tyckte jag skulle åka till sjukhuset.
Cara?
Är du där?
En doktor kan inte hjälpa henne.
Är du inte klok, Cara? Hon måste till en doktor.
Tänk på vad du hörde på videon. Den här mannen är så farlig.
Snälla, du måste ta henne hit.
Jag tar inte min systerdotter till någon jävla häxdoktor.
Jag tar henne till sjukhuset. - Hör på mig och ta henne hit.
- Var ska vi? - Sjukhuset. Du kommer bli bra.
- Stevo! Vänta. - Håll dig borta från oss.
Du vet inte vad som pågår här, Stevie.
- Samantha Jane! - Kom med mig!
Spring! Upp för trappan.
Kom igen. In på toaletten. In på toaletten. Spring.
Du är i fara, din tok.
Knäppgöken dök just upp i Pappas bil.
Håll honom borta från henne.
Stephen, för engångsskull kan du lyssna på din Far?!
Hej, älskling. Gör allt som Morbror Stephen säger, okej?
Allt kommer bli bra, jag är här i telefonen hela tiden.
Jag är rädd, Mamma. Mannen från fotbollsplan, är här.
Jag vet, älskling. Jag vet.
Han kommer upp för trappen. Han är i huset.
Stephen?
Samantha Jane!
Stephen, det är din Pappa. Vi har inte tid att leka.
Sammy?
Du måste följa med din Morfar.
Snälla! För fan, Stevie. öppna dörren!
Vi har inte mycket tid! En mycket ond man kommer.
Jag kan inte hjälpa dig om du inte öppnar dörren för din Pappa!
Jag bryr mig inte! Stick härifrån nu!
Sammy!
Sammy! Sammy! Stephen?
Det där var en olycka, älskling.
Du måste följa med mig, Samantha Jane.
Sammy, säg att jag vill prata med David.
- Hon vill prata med David. - David? Han är inte här, gumman.
Sammy, sätt på... Sätt på högtalartelefon.
Caroline?
Låt mig prata med David, för fan!
Sammy? Stephen?
Mamma...
...han ramlade.
Kan du komma och hämta mig?
Innan han vaknar. Morbror Stephen?
Är du okej?
Tala om var denna häxdoktor finns.
- Jag är rädd! - Var inte rädd.
Spänn fast dig. Det är okej.
Kom igen!
När jag hostar, känns det som jag ska spy.
Vi kommer snart till Mamma. Jag lovar.
Här! Här!
- Mamma! - Jag bär dig, gumman.
Låt mig se.
Kör, Stephen. Kör rakt fram.
- Hur mycket längre? - Bara några kilometer.
- Vi är långt åt helvete. - Jag vet. Vi är snart framme.
- Jag hoppas du vet vad du gör. - Kör bara rakt fram!
Se upp!
- Åh, Gud! Bra. - Vad fan är det?
Vi är framme. Det är okej.
Stanna här, Stephen. Kom här, älskling. Kom.
Du är okej. Jag vet. Det går bra.
Fan. Kom igen.
- Mamma, jag vill inte... - Visa henne bara ryggen.
- Hon ser kuslig ut. - Hon hjälper dig. Jag är här.
- Måste jag? - Jag står här, okej?
Du förlorade din tro, unge?
- På Gud? - Min Pappa dog.
Det är hemskt, att förlora någon man älskar.
Värre att förlora sin tro.
Jag är ledsen, unge. - Varför?
När det väl har börjat, så hittar han dig.
- Nej, du måste göra något. - Hon gjorde sitt val.
Hon har inte gjort något val. Hon är ett barn.
- Vi är alla Guds barn. - Snälla hjälp oss, hjälp henne.
Hon kommer inte vara ensam. Hon ska vila med de beskyddade.
Mamma!
Stephen! Stephen!
Håll för ögonen. Titta inte.
Stephen... Stephen?
Nycklar.
Sammy! Kom.
Mamma!
Är du okej?
Kom.
Förlåt. Det är okej. Det går bra.
Sammy, vad är det?
Få ut det. Få ut det. Herregud.
Mamma, jag känner inte mina fingrar.
Det kommer att gå bra. Du kommer att...
Sammy!
Mamma?
Du blöder, Mamma.
Jag slog i huvudet.
- Det är okej. - Jag är så rädd, Mamma.
Kom här. Kom här. Det är okej.
"Matthew, Mark, Luke och John välsigna bädden jag ligger i
"De mig välsignar när jag somnat jag ger mig in i Guds händer
"Fem små änglar runt min bädd En här nere, en vid sängens topp
"En som sjunger, en som ber.
"en som tar mina synder iväg.
Amen.
Mamma...
Det är okej.
Mamma!
Sammy? Andas. Andas. Andas, Sammy.
Åh, Gud.
Sammy?
Svensk text: GEMiNi X www.sweSUB.nu